![](https://iberzets.org/wp-content/uploads/2023/03/1-the-lovers-marc-chagall-1.jpg)
ווען איך גיי מיט מײַן ליבן דורכן טוייִקן אָוונט פֿון פֿרילינג,
שמייכל ניט, פֿרעמדער, ווי איינער וואָס ווײסט,
אַז מיך ליבט ניט מײַן ליבער.
ווײַל טיף הענגט די נאַכט איבער מײַנע פֿאַרטונקלטע אויגן.
און עס שפּרייטן זיך סאַמעטן ווייך אין דער נאַכט
די שטיינערנע וועגן.
און פֿול מיט מיטלײַד און פֿול מיט ליבשאַפֿט,
מיט ביטערע ליפּן מיך קושנדיק
האָט איבער מיר דאָס אומגליק
זיך אָנגעבויגן.
ווען איך גיי מיט מײַן ליבן דורכן טוייִקן אָוונט פֿון פֿרילינג,
שמייכל ניט, פֿרעמדער, ווי איינער וואָס ווײסט,
אַז מיך ליבט ניט מײַן ליבער.
ווײַל טיף הענגט די נאַכט איבער מײַנע פֿאַרטונקלטע אויגן.
און עס שפּרייטן זיך סאַמעטן ווייך אין דער נאַכט
די שטיינערנע וועגן.
און פֿול מיט מיטלײַד און פֿול מיט ליבשאַפֿט,
מיט ביטערע ליפּן מיך קושנדיק
האָט איבער מיר דאָס אומגליק
זיך אָנגעבויגן.
אִם אֵלֵךְ עִם אֲהוּבִי בֵּין עִשְּׂבֵי הַטַּל בְּעֶרֶב אֲבִיבִי,
אַל תְּגַחֵךְ לְעַצְמְךָ, זָר, כְּאֶחָד שֶׁיּוֹדֵעַ,
שֶׁאֲהוּב לִבִּי לֹא אוֹהֵב אוֹתִי.
כִּי הַלַּיְלָה נִתְלֶה עָמֹק מֵעַל עֵינַי הָאֲפֵלוֹת.
וּשְׁבִילֵי הֶעָפָר נִמְתָּחִים אֶל תּוֹךְ הַלַּיְלָה
כִּקְטִיפָה רַכָּה.
וּמְלֵא חֶמְלָה וּמְלֵא אַהֲבָה,
הוּא נָשַׁק עַל שְׂפָתַי נְשִׁיקָה מָרָה
עֵת מֵעַל רֹאשִׁי רִחֲפָה הַצָּרָה
וְרָכְנָה אֵלַי.
אִם אֵלֵךְ עִם אֲהוּבִי בֵּין עִשְּׂבֵי הַטַּל בְּעֶרֶב אֲבִיבִי,
אַל תְּגַחֵךְ לְעַצְמְךָ, זָר, כְּאֶחָד שֶׁיּוֹדֵעַ,
שֶׁאֲהוּב לִבִּי לֹא אוֹהֵב אוֹתִי.
כִּי הַלַּיְלָה נִתְלֶה עָמֹק מֵעַל עֵינַי הָאֲפֵלוֹת.
וּשְׁבִילֵי הֶעָפָר נִמְתָּחִים אֶל תּוֹךְ הַלַּיְלָה
כִּקְטִיפָה רַכָּה.
וּמְלֵא חֶמְלָה וּמְלֵא אַהֲבָה,
הוּא נָשַׁק עַל שְׂפָתַי נְשִׁיקָה מָרָה
עֵת מֵעַל רֹאשִׁי רִחֲפָה הַצָּרָה
וְרָכְנָה אֵלַי.